Hallo?
Du har vært i en ulykke.
Du må ha sykebil. Jeg går og ringer, og skynder meg tilbake.
- Ligg stille. - Nei... ikke.
- Ikke hva? - Jeg trenger ikke sykebil.
Jo, det ser jeg godt at du gjør. Jeg ringer.
Da har jeg stukket før du rekker tilbake.
- Det gjør vondt. - Mulig det, men det bryr meg ikke.
Da vil du vel ikke at jeg skal ringe politiet heller?
Det har du helt rett i.
Er det noe du vil ha?
Jeg vil ha en kopp te med melk.
Da må du bli med meg.
Jeg serverer ikke te ute på gaten.
Kan du gå?
Ja.
Jeg har til og med kjøpt en kake.
- Jeg vasker klærne dine. - Ikke frakken.
- Den lukter temmelig vondt. - Det er min frakk.
Det er din frakk.
Hva skjedde? Ble du ranet?
Det var min egen feil.
Jeg er bare et dårlig menneske.
- Har aldri møtt et dårlig menneske. - Nå har du det.
Vil du snakke om det?
Du kan ikke forstå det.
Prøv.
Jeg aner ikke hvor jeg skal begynne.
Hva gjør den latterlige fiskekroken der?
Det er en flue. Jeg fikk fisk på den en gang.
En ganske stor en, pussig nok.
Fluefiskere binder fjær og sånt på en krok -
- så den likner noe fisken har lyst til å spise.
Og fordi fluen er veldig lett, må du ha tungt snøre.
Det gir kastet fart.
- Fisker du mye? - Litt.
Men jeg får ikke stort.
Da jeg var liten hadde jeg en bok jeg elsket.
En gammel bok av Izaak Walton som het "Den fullkomne fisker".
For meg var den en slags bibel for naturromantikk.
Kanskje jeg vet hvor jeg skal begynne.
Men for at du skal forstå det -
- må jeg fortelle hele historien, og den er lang.
Langt er bra.
Og moralsk, er jeg redd.
KAPITTEL EN DEN FULLKOMNE FISKER
Agnet først: Jeg oppdaget fitta mi da jeg var to år.
Da jeg var liten var jeg alltid glad i mekanikk.
Bevegelsesenergi, for eksempel, har alltid fascinert meg.
Og min venninne, som vi kan kalle B, -
- var alltid den som hadde påfunn.
Å leke frosk var en av B's klassikere.
- Joe, er alt i orden? - Et øyeblikk!
Er dere ferdige?
Herregud, la dem nå være.
Jeg var veldig glad i far. Han var lege.
Mor het Katherine. Far kalte henne Kay.
Hun var vel det de kaller en hjerteløs kjerring.
Hun hadde alltid ryggen til når hun la kabal.
Jeg hatet kabal.
I gymtimene klatret jeg opp tauet -
- og ble hengende lenge med tauet mellom beina.
"Fornemmelsen", kalte vi det.
Jeg husker tydelig det ordet. "Fornemmelsen".
Kanskje den eneste forskjellen på meg og andre -
- er at jeg alltid har forlangt mer av solnedgangen.
Enda mer fantastiske farger når solen treffer horisonten.
Det er kanskje min eneste synd.
Hvordan kan du si at barn er syndige?
Ikke barn. Jeg.
Jeg ser ikke synd noen steder, men så er jeg ikke religiøs heller.
Du har jo ikke hørt resten av historien.
Og jeg er forresten heller ikke religiøs.
Hvorfor tar du et av religionens mest usympatiske aspekter, -
- forstillingen om synd, -
- med deg i et liv utenfor religionen?
Jeg forstår ikke det selvhatet.
Jeg sa jo at du ikke kunne forstå det.
Nei, jeg...
Unnskyld. Jeg skal ti stille.
Vær så god, fortsett.
Nervus pudendus.
Nervus dorsalis clitoridis.
Far elsket å fortelle om trær og blader.
Han sa det hørte med til en god utdannelse.
Da asketreet ble skapt -
- ble alle de andre trærne i skogen misunnelige.
Det var det aller vakreste treet.
Det var ikke et vondt ord å si om det.
Men om vinteren, -
- da asketreet mistet alle bladene...
...fikk de andre trærne se de svarte knoppene, og da lo de.
"Se! Asketreet har hatt fingrene i asken."
Se her.
Om vinteren kan du alltid kjenne igjen ask på de svarte knoppene.
Han var ekstra glad i barnslige pedagogiske eventyr han fortalte -
- for å hjelpe meg å huske det jeg hadde lært.
Jeg visste hvor glad han var i å fortelle dem, -
- så av og til lot jeg som om jeg hadde glemt dem.
- Kjeder jeg deg? - Nei.
Jeg er bare spent på hvordan du får flettet fiske inn i historien.
Du kan begynne med den fluen. Det er en nymfe.
Den kan du elegant flette inn i fremstillingen av nymfomani.
En nymfe er et tidlig stadium -
- i livet til et insekt.
Alt som veldig ung nymfe -
- var det veldig om å gjøre å bli kvitt møydommen.
Hoppla.
Jeg var en kjenning av J, som hadde moped.
Så i mine øyne var han temmelig sofistikert.
Jeg var 15, og mine romantiske ungpikeforventninger var for høye.
Men han hadde sterke hender.
Jeg likte hendene hans.
Hei.
Hvis jeg ba deg ta møydommen min, ville det vært et problem?
Nei, ikke det jeg kan se.
Ja vel...
Hvor skal jeg gå hen?
Den jævla forgasseren.
Jeg skjønner det ikke, jeg får den ikke til å funke.
Det er ikke særlig bra.
Nei, for faen. Det ødelegger hele stasen med å ha moped.
Du bør vel ta av deg trusene?
Han stakk pikken inn i meg og jokket tre ganger.
Så snudde han meg som en sekk poteter...
... og ga meg fem jokk i rumpa.
Jeg har aldri glemt de to ydmykende tallene.
Tre og fem?
De er i Fibonacci-rekken.
Det kan hende. Det gjorde i hvert fall jævlig vondt.
Jeg sverget å aldri ligge med noen mer.
Det holdt selvfølgelig bare en kort stund.
Tilbake til fiske...
Et par år senere var jeg hjemme hos B, -
- og hun hadde selvfølgelig et nytt påfunn.
Finansiert av lillebrorens sparegriser, som hun jevnlig tømte.
Vi kledde oss i det som senere ble kjent som "knull meg nå"-klær.
Tanken var en konkurranse.
Vi skulle ta toget.
B sa vi ikke trengte billetter.
Den som hadde knulla flest menn når vi kom frem -
- vant konfekten.
Får jeg avbryte?
Da dere gikk gjennom toget, leste dere jo elven.
Stor fisk holder seg gjerne ute av strømmen -
- for å spare krefter og skjule seg for byttet.
Fisk skjuler seg ulike steder i elven etter et komplisert hierarki.
Topografien avgjør hva som er de beste stedene.
Den største fisken velger de beste plassene.
Smil og få øyekontakt.
Må du snakke, så still -
- Hv-spørsmål, så unngår du ja- og nei-svar.
Resten går av seg selv. Ta dem med på do og knull dem.
Og hvis det er ekkelt?
Så tenk på konfekten.
HV-A? Hva er klokka?
Ti.
HV-OR? Hvor kommer du fra?
Hjemmefra.
HV-EM? Hvem vet -
- hvor toalettet er?
Ta til høyre, så kommer du til toalettet bakerst i vognen.
Det er så kløktig innrettet -
- at hvis du tar til venstre kommer du også til et toalett.
Bakerst i neste vogn er det nemlig også et.
Jeg skal vise deg hvor det er.
Det viste seg å være sjokkerende lett.
Lynraskt tok B ledelsen med 5-3.
Hun hadde helt rett. Se dem i øynene og smil.
Men så sluttet det plutselig.
Nøyaktig som når du fisker i en elv.
Enten biter det ikke, eller så biter alle på en gang.
De får jaktfeber. Alle biter på.
Og like plutselig slutter det igjen.
Det er best fiske når det begynner å yre litt.
Jeg tror det er fordi de føler seg trygge når de svømmer i elva da.
De kan ikke bli sett ovenfra. Vannskorpa blir matt.
Men så begynte det igjen, men litt langsommere.
Jeg tror jeg vet hvorfor.
Du kan fiske med flue i flere faser.
Hvis fisken slutter å bite, går du videre til fase to.
I fase to etterligner man ikke bare et insekt, men et insekt i nød.
Du napper i linen. Ujevne rykk.
Da tror fisken at dette er et såret og lett bytte.
Så lar du fluen drive hjelpeløst nedover elva igjen.
Så lar du den ta et par halvhjertede hopp fremover.
Det kan man gjøre veldig elegant.
- Går det bra, eller? - Det er Betty.
Jeg fikk akkurat høre at hun er veldig syk.
Er Betty et familiemedlem?
Det kan du godt si. Hun er dverghamsteren min.
Dverghamster! Det mener du ikke?
Hva skulle jeg si?
Jeg hadde faktisk en dverghamster som barn.
- Som du var glad i? - Nei. Den var en jævlig plage.
Dverghamster? Enda godt det ikke var et menneske.
Ikke si sånt.
Jeg er utrolig glad i hamsteren min.
Det var veldig kynisk sagt om Betty.
Jeg hadde gjort buret så fint til henne da jeg fikk henne.
- Likte Betty det? - Betty ble helt opphisset.
En av naturens mest intetsigende skapninger.
Valget av en dverghamster -
- kan godt ha seksuelle overtoner.
Jeg vet det nå, men det var ikke noe bevisst valg.
Kan du vise meg hvor toalettet er?
Jeg må pusse nesen.
Det var snart slutt på kandidatene, og B ledet på poeng.
Det førte oss til kupeen i første klasse, der S satt.
Billetter, takk.
Takk.
Mine damer? Billetter.
Altså...
- Jeg har visst mistet den. - Kanskje det.
Har du også mistet din?
Jeg har ikke kjøpt billett til det møkkatoget ditt.
Det går jævlig treigt. Vi burde vært fremme for lengst.
Forsinket eller ikke, billett må dere ha.
£8 hver, takk.
Hei, jeg kom til å rive den i stykker.
Jeg betaler ikke for papirbiter.
- Her er en til. - Flott.
Hei, den ble også borte.
Jeg lar bare politiet ta betalt på stasjonen.
Ikke så fort. De unge damene har gått på uten penger.
- Er det greit at jeg betaler? - Nei.
Behold pengene. Vi lar politiet...
Vi hadde faktisk avtalt at jeg skulle betale. Jeg hadde bare glemt det.
Ja vel. To billetter på første klasse -
- til to førsteklasses damer.
God tur.
Billetter, takk.
Nå som har du vært så snill mot oss -
- vil vi gjerne være litt snille med deg.
Takk, men det trenger dere ikke.
Jeg mener det.
Jeg har tapt alt.
Jeg gir deg fem ekstra poeng...
...hvis du får ham på kroken.
Jeg bestemte, litt desperat, -
- at det eneste som sto mellom meg og konfekten -
- var en utvetydig provokasjon.
Glimrende. Et fremkalt napp.
Når alt annet slår feil -
- kan dramatisk provokasjon få en ellers passiv fisk til å bite.
De reagerer instinktivt på den rette provokasjonen.
Ikke en flue, men heller en wobbler. Helst rød.
Den aller beste kaller vi "Det Finske Våpen".
En såkalt Rapala.
Du har kjøpt en presang.
Ja.
Den er til min kone.
Du reiser på første klasse, og du kjøpte billetter til oss.
Hvorfor kjøper du ikke en ordentlig gave til din kone?
Jeg ser den er fra stasjonen.
Jeg burde selvfølgelig kjøpt en finere gave til henne.
Men jeg fikk det plutselig travelt med å komme hjem.
Hvorfor må en mann som deg, -
- med et velordnet liv, plutselig skynde seg?
Det gjelder familien.
Min kone og jeg ble enige om...
...at vi savner barn likevel.
Og hvis vi skal ha barn, må vi få det nå.
Min kone ringte i går og sa -
- at hun hadde eggløsning.
Alt tyder på at hun er aller mest fruktbar i kveld.
Derfor kjøpte jeg gave til henne på stasjonen.
Jeg måtte få billett hjem så fort som mulig.
Da skjønner jeg det bedre.
Hva skjønner du?
Hvorfor du ikke ville ha sex.
Det var ikke fordi jeg ikke hadde lyst.
Vær så snill...
Nei, la være.
Det gjør ikke noe.
Ikke gjør det.
Du er dritkåt. Men du vil holde på spruten.
La være.
Oralsex ble altså, som fiskere sier, -
- ditt "Finske Våpen".
Er det alt du har å si?
Hva mer vil du jeg skal si?
At jeg har oppført meg forkastelig.
At allerede nå viser handlingene mine at jeg er et forferdelig menneske.
Jeg ser det ikke sånn.
Jeg syns tvert imot at det var en fornøyelig og morsom historie.
Jeg har med vilje utnyttet og såret andre -
- for å tilfredsstille meg selv. Og historien til nå er bare begynnelsen.
Men du fortalte historien muntert og morsomt.
Det eneste du har gjort, -
- annet enn å gi noen mennesker en uforglemmelig opplevelse, -
- er å lette S for "spruten".
I ungdommelig overmot.
Jeg har lest at sæd dør hvis man holder for lenge på den.
Enda verre, den kan degenerere.
Takket være deg har S og hans kone kanskje et sunt og velskapt barn nå.
Jeg oppdaget min makt som kvinne og brukte den uten hensyn til andre.
Det er fullstendig uakseptabelt.
- Kjære vennen... - Ikke noe "kjære vennen" her.
Nei.
Jeg mener bare -
- at hvis du har vinger, hvorfor ikke fly?
Ikke flere fortellinger.
Nå må du sove.
Nei, dette begynner å bli morsomt.
Jeg vet ikke engang hva du heter.
Jeg heter Joe.
Jeg heter Seligman.
For et jævlig teit navn.
Det er jødisk.
- Du sa du ikke var religiøs. - Nei, men oldefar var.
Far og mor kalte meg det som en slags -
- sentimental tilknytning til jødedommen.
Men vi har alltid vært antisionister.
Noe som ikke er det samme som å være antisemitt, -
- slik visse politiske krefter prøver å innbille dem.
Seligman betyr "den lykkelige".
Er du lykkelig?
Jeg er vel det.
På sett og vis.
Selv om jeg er typen som klipper neglene på høyre hånd først.
- Hva betyr det? - Jeg deler mennesker i to grupper.
De som først klipper neglene på venstre hånd -
- og de som først klipper neglene på høyre hånd.
Jeg har en teori om at de som klipper neglene på venstre hånd -
- er mer sorgløse.
De nyter livet mer -
- for de tar de lette oppgavene først -
- og sparer alt det vanskelige til senere.
Hva gjør du?
Jeg tar alltid venstre hånd først. Vi har ikke noe valg.
Du må gå rett på nytelsen.
Når du er ferdig med venstre hånd, er det bare høyre hånd igjen.
Det er den enkleste som er igjen.
Jeg har aldri tenkt på det på den måten.
Ja, man lærer så lenge man lever.
- Det er en rugelach. - En jødisk kake.
- Der har vi det sentimentale igjen. - Men det er ikke bare en rugelach.
Det er en rugelach servert med kakegaffel.
Etter min mening er en rugelach wienerbrød.
Da fins det ikke påskudd for å bruke kakegaffel.
Å servere den med kakegaffel er irriterende umandig, -
- for ikke å si direkte feminint.
Men det kan drive fortellingen fremover.
Jeg har også kjent en som spiste rugelach hver dag, -
- nesten rituelt, med kakegaffel.
Selv om vi hopper litt i tiden -
- må jeg fortelle deg om Jerôme.
Neste kapittel rommer ingen like direkte anklage mot min person -
- som resten av historien.
Kapittelet vil også glede en sentimental sjel som deg -
- fordi det rommer iakttakelser om emnet kjærlighet.
KAPITTEL TO JERÔME
Kan jeg si deg noe?
- Ja. - Ja.
Det er kanskje ikke viktig for deg, -
- men det er det for meg.
Jeg har aldri hatt orgasme før.
Har du ikke?
Du er min første.
Du aner ikke hvor utrolig glad jeg er for det.
Jeg elsker deg.
Du er min første.
Jeg må innrømme -
- at ganske mange jenter sier det.
Togturen hadde gitt meg blod på tann.
Så B og jeg grunnla en klubb som vi kalte "Den lille hjorden".
Mea vulva, mea maxima vulva.
B var den naturlige lederen, hun var gruppens våghals.
Hun var katolsk oppdratt. Du kjenner vel -
- skikkene til den katolske kirken.
Interessant.
Blasfemisk, satanisk.
Musikken. Intervallet mellom B og F -
- er en Tritonus, djevelintervallet.
Det ble forbudt i middelalderen.
Støvsugeren fant det på. Hun tok pianotimer.
Støvsugeren?
Støvsugeren var flink med slappe pikker.
Hun hadde liksom vakuum i fitta.
Jeg tenkte meg det var noe i den retningen.
Det gjaldt å knulle, og retten til å være kåt.
Vi onanerte sammen og sånn.
Men det var et opprør.
Vi fikk ikke ha kjæreste. Menn skulle bare knulles en gang.
- Hva gjorde dere opprør mot? - Kjærligheten.
Kjærligheten?
Vi sverget å bekjempe det kjærlighetsfikserte samfunnet.
Jeg trodde virkelig på hjorden, men det var jo naivt av meg.
Til slutt klarte ikke engang den sterkeste å følge manifestet.
3/5. Mitt tredje samleie denne uken, igjen med Alex.
Tredje?
Har vi ikke vedtatt at vi knuller hver fyr en gang?
- Jeg tror ikke du forstår Alex. - Jeg vil ikke det.
- Forholdet vårt... - Forhold? Der ser du.
Du tror du vet alt om sex.
Den hemmelige ingrediensen i sex er kjærlighet.
For meg var kjærlighet bare begjær med sjalusi i tillegg.
Alt annet var bare sludder.
For hver gang noen forbryter seg for kjærlighetens skyld, -
- forbryter bare en seg for sex.
Det var litt av en påstand.
Det styrket ønsket om å få en seriøs utdannelse.
Glasgow.
Aberdeen.
Hvorfor smiler du?
Jeg bare så for meg hvordan du ville beskrive en utdannelse.
- Det er ikke noe å smile av. - Jeg er helt enig.
Hva slags utdannelse tok du?
Jeg begynte å studere medisin, som far.
Men jeg klarte ikke å konsentrere meg, -
- så jeg studerte mindre og mindre, og til slutt hoppet jeg av.
Jeg begynte å søke jobb i stedet.
Det viste seg å være vanskelig å få jobb der du tjente iallfall litt.
Jeg kunne ikke stort, så jeg hadde ikke store forhåpninger -
- da jeg søkte en stilling som assistent på et trykkeri.
Fortell litt mer om bakgrunnen din.
Altså utdannelsen.
Etter videregående studerte jeg medisin.
Men jeg fullførte ikke.
Det er vel liten vits i å søke, men jeg trenger virkelig jobb.
Jeg har søkt overalt.
Jeg pleier ikke å ansette folk bare fordi de trenger jobb.
Har du sekretærkompetanse?
Jeg trodde ikke de trengte kompetanse.
Trodde du ikke man trengte kompetanse for å bli sekretær?
Nei.
- Kan du åpne en konvolutt? - Ja, det tror jeg jeg kan.
Det var godt å høre.
Jeg skal drøfte samtalen vår med mr. Jerôme, sjefen.
- Tror du jeg har en sjanse? - Neppe.
Det ser ut til at fullstendig mangel på erfaring -
- passer helt fint til denne jobben. Den er din.
- Betyr det at jeg begynner i morgen? - Det gjør vel det.
God morgen.
Ja?
God morgen. Jeg vil bare presentere vår nye sekretærassistent, Joe.
- Setter du henne inn i arbeidet? - Det er den nye...
- Liz, kan jeg få litt kaffe? - Selvsagt.
Hei.
Jerôme?
Din første kjærlighet.
Du hadde nok ikke regnet med at jeg ville bli til noe.
Og nå sitter jeg i direktørstolen hos M&J Morris Ltd.
- Det er ganske overraskende. - Overraskende?
Det er et tegn fra Gud.
Jeg har ofte tenkt på deg siden da.
Har du tenkt på meg?
Tja...
Det er egentlig stolen til onkel, men han sliter med magen -
- så han er på kuropphold for å ta lange bad og drikke vann.
Ingen vet hvor lenge, så nå er jeg J i M&J Morris Ltd. Hva for noe?
Vi trykker kort, konvolutter og sånt tull.
Det er innmari innviklet. Jeg skjønner ikke en dritt.
Skal jeg vise deg rundt?
Liz? Der er du jo. Godt gjort.
Når du gjør det bra, sier jeg "godt gjort, Liz."
Hva heter hun? "Godt gjort, Liz".
Godt gjort, Liz!
Bobby, hils på Joe. Han lager visittkort.
Den stoppet.
Ja.
- Har den ikke alarm? - Hva?
- Har den ikke alarm? - Å jo. Godt tenkt.
Tenke seg til. Du er like pen ennå.
Nei.
- Nei. - Nei?
- Det går ikke. - Hva går ikke?
Dette her.
- Hvorfor ikke? - Du er ikke helt min type.
- Sier du det? - Ja.
Ja vel.
Faen!
Gi meg hånden.
Trapesgrep.
- Er du okay? - Ja.
- Hvorfor lå du ikke med ham? - Jeg vet ikke helt.
- Jeg har knullet masse idioter. - Da hadde han vel sparket deg.
Nei. Hvis han hadde sparket meg, ville han ha tapt.
Ingen hadde gitt meg noen arbeidsinstruks, -
- så jeg ryddet, for å dempe gemyttene.
God morgen.
- Er det noen som har ringt? - Nei.
- Hva har du gjort? - Jeg har ryddet.
- Ryddet? - Det var ganske rotete.
Liz. Hun har ryddet.
Jeg så det ikke.
Er du fra vettet?
- Hva skal jeg med te og wienerbrød? - Jeg tenkte...
Du skal ikke tenke. Du får vel ikke lønn for det, vel?
Om igjen.
Ta det med ut og gjør det på nytt.
Et øyeblikk.
Kom inn.
- Har du lyst på te og kake nå? - Ja, hvorfor ikke?
Hvor faen er kakegaffelen?
Jeg kan godt hente en, men jeg syns det virker feil.
- Umandig. - Feminint.
Du må jo innrømme at kakegafler er praktiske redskap.
En mellomting mellom kniv og gaffel.
Du kan holde kaketallerkenen med en hånd -
- og skjære med den andre. Og så spise med gaffelen.
Det er ikke feminint, heller småborgerlig.
Det sies at bolsjevikene som herjet over hele Russland -
- skilte mennene fra guttene eller altså borgerskapet fra proletarer -
- ved å ha med en gutt, og før de sved av et hus -
- sendte de ham inn for å sjekke om de hadde kakegafler.
Det er ikke sant.
Jeg har det ikke førstehånds.
Hei.
Kan du hjelpe meg? Det blir plutselig skittent.
Nå smitter de skitne fingrene dine av.
- Kanskje vi bør vaske hendene dine. - Det er vel best.
- Du må være veldig flink. - Jo da.
Jerôme ville sagt at det var jeg som hadde erklært krig.
Han tok meg ofte med til byen bare for å holde frakken hans.
Der. Bak den grønne bilen.
- Den er ikke stor nok. - Jo, det er masse plass.
- Jeg så at det ikke var plass. - Det er masse plass.
Nei.
- Får jeg prøve? - Du?
- Jeg er kjempeflink. - Jeg har prøvd. Det går ikke.
- Det er ikke plass, okay? - Får jeg prøve?
Vil du prøve?
Hvorfor ikke?
Det var på den tiden det skjedde en voldsom forandring inni meg.
Plutselig kunne jeg se en slags orden i kaoset.
Det var veldig, veldig galt.
Jeg ville være en av Jerômes ting.
Jeg ville bli plukket opp og satt ned igjen og igjen.
Jeg ville han skulle håndtere meg -
- etter et avansert prinsipp jeg ikke forsto.
De sterke hendene hans?
Det handlet ikke bare om hendene hans lenger.
Det var som om han var helt forandret.
Men det var han jo ikke, og det visste jeg godt.
Jeg skjelte ut meg selv fordi jeg så ham i dette nye lyset.
Kjærlighet gjør blind.
Nei, det er verre.
Kjærlighet forvrenger alt. Eller enda verre.
Kjærlighet er noe du aldri har bedt om.
Det erotiske ba jeg om. Jeg krevde det rett og slett av menn.
Men den idiotiske kjærligheten...
Jeg følte meg ydmyket av den.
Og all den uærligheten den medfører.
Det erotiske består i å si ja.
Kjærlighet snakker til de laveste instinktene, innhyllet i løgner.
Hvordan sier man ja når man mener nei, og omvendt?
Jeg skammer meg over det jeg utviklet meg til.
Men jeg kunne ikke styre det selv.
- Vet du hva du holder på med? - Nei, hva?
Å forsvare personligheten din. Jeg trodde du ville vise den frem.
Jeg begynte å gå tur igjen.
Jeg gikk tur i skogen.
Min barndoms skog.
Jeg gikk alltid samme turen.
Til høyre etter portbygningen.
Til høyre igjen ved asketreet -
- som har de vakreste bladene i hele skogen.
Og videre forbi en dame som luftet puddelen sin.
Og den gamle mannen på benken.
Jeg ble ikke kvitt bildet av Jerôme og hans ledige eleganse.
I den perioden, når jeg traff andre menn, -
- nektet jeg dem å ta på kroppen min med hendene sine.
Snart sluttet jeg helt å ha sex.
Jeg prøvde å møte ham hele tiden.
Jeg fant ut hvor han bodde, -
- men turte selvfølgelig aldri å ringe på.
Lenge skrev jeg på et brev -
- der jeg fortalte hva jeg følte for ham.
Men det gikk en hel måned før jeg turte gi ham det.
Unnskyld, men er ikke dette Jerômes kontor?
Det gleder meg å kunne si at dette aldri blir Jerômes kontor.
Nevøen min har vikariert mens jeg har vært syk.
Er det et brev til ham?
- Ja. - Jeg skal sørge for at han får det.
Jeg kan ikke love når, for han blir borte lenge.
At ungdom har råd til slik umettelig reiselyst er meg en gåte.
- Har han reist? - Han har sviktet oss, ja.
Fablet om å reise verden rundt, og har giftet seg og alt.
- Giftet seg? - Ja.
Stakk av med sekretæren min.
Liz.
Hva med jobben din?
Jerômes onkel krevde litt mer bransjekunnskap.
Døde kjærligheten der, da?
Fullt så enkelt er det ikke.
Det kommer vi tilbake til, som de sier i bøkene.
- Bare forsvant Jerôme? - Ja.
Jeg prøvde å holde på ham i tankene -
- når jeg onanerte på toget blant andre mennesker.
- Onanerte du på toget? Der du satt? - Ja, selvfølgelig.
- Jeg la puslespill. - Puslespill?
Jeg fant detaljer ved andre passasjerer som minte om Jerôme.
Men i lengden klarte jeg ikke å fastholde ham i detalj, -
- uansett hvor mye jeg prøvde.
Kanskje hukommelsen er sånn. Du husker silhuetter. Det vesentlige.
Det er ikke nødvendigvis bare dårlig.
Når trærne er vintersilhuetter er det vanskelig å se forskjell.
Far stred tappert med bøkene sine om flora og trær.
Faktisk -
- er det trærnes sjel vi ser om vinteren.
Om sommeren er alt grønt og idyllisk, men om vinteren -
- trer grenene og stammene frem.
Se så krokete de er.
Grenene skal løfte alle bladene opp i sollyset.
Det er en eneste lang kamp for tilværelsen.
Far overrasket meg med å kalle de nakne stammene "trærnes sjel".
Vanligvis var han ikke så poetisk.
Han sa selv at han foretrakk empirisk vitenskap.
Og etter Jerôme?
Jeg reagerte...
...vi kan vel si: Aggressivt.
Hvordan da?
Jeg trappet opp mannejakten.
Du vet sånne dører i supermarkedet som åpner og lukker med en sensor.
Sammenlign de dørene med fitta mi -
- og legg til en usedvanlig følsom sensor.
Takket være den følsomme døråpneren kunne jeg utvide -
- de morfologiske studiene mine fra blader til kjønnsdeler.
Jeg la ut på en reise gjennom det man på barnebokspråk kunne kalle -
- "de store svarte pikkers land".
"De små gule pikkers land", og så videre.
Mest av alt kjempet jeg meg gjennom et ukjent antall omskårne pikker.
Vet du at hvis du samler all forhud som har blitt klippet av -
- vil den nå herfra til Mars og tilbake igjen?
Mrs. H.
KAPITTEL TRE MRS. H
Jeg hadde etter hvert bygd opp en anselig krets av menn, -
- og kunne ikke huske hvem som var hvem.
Skatt, skal vi møtes?
Det er Fisher. Jeg ligger her og tenker på deg og det du sa.
Jeg er ikke sint.
Det er Rob igjen. Det var kult. Ring.
Jeg har lagt igjen noen beskjeder. Er alt i orden?
Jeg ga fort opp å huske alle forholdene.
Det var umulig.
Og umulig å forutsi hva de ville høre.
Derfor fant jeg på en metode.
Jeg overlot det til tilfeldighetene.
En ener ga et overstrømmende kjærlig svar.
To ga et ikke fullt så glødende, men fortsatt positivt svar.
Og så videre til fem, som ga en avvisning.
Seks ga ikke noe svar i det hele tatt.
Hei, Eddie. Det er meg.
Jeg har tenkt mye på oss, og det er slutt. Ha det.
På den måten behøvde jeg ikke å tenke på hvert forhold.
Hei, Patrick. Det er Joe.
Det ble tvert imot helt uforutsigelig, -
- og det gjorde bare mennene enda villere.
Du er ganske irriterende, så det er slutt. Ikke ring mer.
- Lyder ganske anstrengende. - Det var det.
Heldigvis hadde jeg min lille trøstebok.
Når jeg trengte trøst eller fred -
- fant jeg frem herbariet mitt og så på yndlingsbladene mine.
Ask, osp og lind.
Når du har en større gruppe elskere -
- er det gjerne forskjell på egenskapene.
H var en klengete jævel.
Gå nå. Jeg får middagsgjester.
- Han kommer ikke før klokken syv. - Nei.
Men det er ikke lenge til.
Elsker du meg?
A skulle komme klokken syv.
H måtte ut.
Jeg elsker deg for mye.
Du lover og lover, men nå vet jeg -
- at du aldri går fra familien for min skyld.
Det er sørgelig, men det er ditt valg.
Det er ikke nok for meg at jeg ikke har hele deg.
Derfor kan vi ikke treffes mer.
Ha det.
Du...
Ha et godt liv.
Elskling, jeg er din.
Jeg gikk fra henne.
- Har han gått inn? - Ja.
Er døren lukket?
Hei. Unnskyld.
Vi lovte at vi ikke skulle bli med opp.
Vi ville bare være sikre på -
- at han var kom godt frem, nå som han har tatt den store avgjørelsen.
Kan barna følge ham inn?
Så fint det er.
Så bohemaktig.
Å, du må jo ha bilnøklene.
- Nei, jeg trenger ikke bilen. - Jo.
Han liker bilen.
Her.
- Ta den nå. - Jeg vil ikke ha den jævla bilen!
Vi tar bare bussen hjem.
Barna kan like godt venne seg til kollektivtransport, hva?
De får jo ikke samme levestandard lenger, men...
- Hva er det? - En gave.
En pute han har brodert selv.
- Hvem er den til? - Pappa.
Barna får vel kalle faren sin "pappa" her, hva?
Hvis du foretrekker det, kan de også kalle ham -
- "ham" eller bare "mannen".
Først ville jeg ikke la noen av dere treffe barna -
- men så ville jeg likevel -
- konfrontere faren med livet til de små han har ødelagt livet for.
Gi pappa gaven din.
Det er en bil den lille skatten har brodert.
Ikke alle kan se det, men med hjertet kan man se mye, -
- enda så uviktig du tror det er å vite det.
Kan jeg få lov til å vise barna horesengen?
Dette påvirker tross alt dem også.
Dere bør se den, ikke sant? Nå går vi inn og ser på fars yndlingssted.
Kom, gutter.
Så det er altså her alt har foregått.
Prøv å huske dette rommet. Særlig sengen.
Det kan komme til nytte senere, i terapien.
Her sitter jeg og fabler om terapi uten tanke på hva det koster.
Dere må endelig ikke tro vi kom for å tigge.
Unnskyld.
Mamma oppfører seg tåpelig.
Kom, så drikker vi te.
Barnas far tar to sukkerbiter i teen.
Jeg tar det. Jo, bare sitt.
- Hei. - Hei.
Så flotte de er. Gutter, kom her.
- Er Joe hjemme? - Dette blir interessant.
Det er min sønn. Se ham i øynene.
- Jeg heter Andy. - Er du venn av Joe?
- Har dere kjent hverandre lenge? - Ikke særlig lenge.
Ikke veldig lenge?
En trekant.
Så eksotisk og... frisinnet.
På det punktet sviktet jeg.
Ingen tvil om det.
Gutter, nå må dere være våkne -
- og spørre av hjertens lyst.
Jeg håper nemlig -
- at dere aldri treffer sånne mennesker -
- eller opplever maken igjen.
Har dere ingen spørsmål?
Da begynner jeg, hva?
Hvor mange liv tror du hun rekker å ødelegge på en dag?
Fem?
50? Eller flere hundre?
Dette er bare en stor misforståelse.
Gutter.
Jeg elsker ikke faren deres.
Det sier hun bare for å trøste oss. Det forstår dere sikkert.
For hvis dette var en spøk...
Hvis dette virkelig var en spøk, ville den vært så ondsinnet...
Så ondsinnet kan ingen være.
Å ødelegge følelser som har vokst frem i 20 år -
- er ingen spøk, så du vet det.
Vel, men...
Hvis tre er for mange -
- må syv være litt av en utfordring for den skjønne frøkenen.
Jeg har vanskelig for å tro at hun liker ensomheten.
Vi får heller se vårt snitt til å stikke av -
- før situasjonen blir grotesk.
Nei, kom tilbake!
Du vil ikke gi faren din dårlig samvittighet, vel?
Hvordan påvirket den episoden livet ditt?
Ikke det minste.
Ikke det minste?
Nei. Du kan ikke lage omelett uten å knuse noen egg.
Sant nok.
Noen bebreider den avhengige.
Andre synes synd på den avhengige.
Jeg var avhengig av lyst, ikke av nød.
Ja, det sier du vel.
Begjæret førte med seg ødeleggelse hvor enn jeg var.
Avhengighet kan føre til manglende empati.
Man kan ikke slåss med en løve og pusse nesen på barna samtidig.
For meg var nymfomani avstumpethet.
Du er veldig sta.
Men hva med deg? Hvordan følte du deg da alt dette pågikk?
Hadde du det bra eller dårlig?
Mrs. H hadde rett i det med ensomheten.
Det ville vært løgn å si at den ikke hadde vært min faste følgesvenn.
Selv om du traff alle de mennene følte du deg altså fortsatt ensom?
Jeg ville ikke ha fortalt det, -
- men du lokket meg i en felle.
Det var en spesiell følelse.
Så pinlig at alt må være så trivielt.
Da jeg var syv år ble jeg operert.
Det var ikke noe alvorlig, men jeg fikk narkose likevel.
Jeg hadde fått noe beroligende og hadde det bra.
Men da jeg kikket inn og så staben gjøre klar til operasjonen -
- var det som om jeg skulle gjennom en ugjennomtrengelig port -
- helt alene.
Det var ikke bare det at jeg savnet mor.
Jeg savnet visst ikke far, selv om han var den snille.
Det var som om jeg var helt alene i universet.
Som om hele kroppen min var full av ensomhet og tårer.
Får jeg fortsatt ikke lov å synes synd på deg?
Skal vi fortsette?
- Hva leser du? - Jeg leser egentlig ikke.
Jeg har bare fornyet bekjentskapet med Edgar Allan Poe.
Han kjenner jeg ikke.
Han var -
- en veldig angstpreget mann.
Han døde på verdens verste måte.
Av noe som heter delirium tremens.
Det får du når du går fra langvarig alkoholmisbruk -
- til plutselig avholdenhet.
Kroppen får et hyperfølsomt sjokk.
Du får grusomme hallusinasjoner.
Rotter og slanger og kakerlakker kryper opp av gulvet.
Slanger bukter seg bortover veggene.
Hele nervesystemet er i alarmberedskap, -
- og du er i en varig tilstand av panikk og paranoia.
Så svikter kretsløpet.
Men panikken og frykten holder seg til du dør.
Jeg vet hva delirium er.
"En lang, matt, mørk og lydløs dag på høsten, -
- mens skyene hang tungt og lavt på himmelen, -
- hadde jeg ridd alene i et usedvanlig trist landskap.
Omsider, da kveldsskyggene ble lange, -
- befant jeg meg innen synsvidde av det melankolske Huset Usher."
KAPITTEL FIRE DELIRIUM
Hei, pappa.
Hei, skatt.
Hvordan går det?
Jeg kranglet med mor.
Hun kommer ikke.
Du skal ikke krangle med henne. Du vet at Kay har sykehusskrekk.
Jeg vet at hun ikke kommer. Vi har sagt det som skal sies.
Kay og jeg har tatt avskjed hjemme.
Jeg vil ikke at hun skal komme.
Det kan jeg ikke godta.
Det må du.
Hun er ei feig, dum kjerring.
Nei, det er hun ikke.
- Nei, det er hun ikke. - Jo, det er hun.
Det har du aldri forstått.
Er du ikke redd?
Nei.
Hvordan kan du ikke være redd?
Jeg har sett så mange dø.
Husk hva Epikur sa om ikke å frykte døden.
"Når vi fins, har døden ikke kommet, -
- og når døden har kommet, fins vi ikke."
Jeg vet hva som skjer.
Jeg vet også hvor mye medisin legene har å by på.
Så nei, -
- jeg er ikke redd.
Nydelige jenta.
Nydelige far.
Kay!
Kay...
Far.
Det skal nok gå bra.
Vil du ikke gå deg en tur?
Jeg blir hos faren din så lenge.
- Blir du her? - Ja.
Askeløv.
- Hvor fant du det? - Ute i parken.
Det er virkelig skogens vakreste tre.
Far, hvordan kan du kjenne det igjen om vinteren?
Det har jeg fortalt 100 ganger.
Jeg husker det ikke.
Da asketreet ble skapt -
- ble alle de andre trærne i skogen misunnelige.
Fordi...
...det var det aller vakreste treet i skogen.
Det var det sterkeste treet.
Det var verdenstreet i norrøn mytologi.
Det var ikke et vondt ord å si om det.
Og da alle de andre trærne så asketreet -
- med de svarte knoppene sine -
- Io de.
"Se. Asketreet har hatt fingrene i asken."
Far!
Hva er i veien, far?
Far, det er meg. Det er meg, far!
Hjelp!
Så, så. Rolig.
Så, så.
Tilkall legen.
Så, så.
- Legg ham i belter. - Hva gjør dere?
Hva gjør dere med meg?
Joe! Hva gjør dere med meg?
Joe!
Gå og ta deg en pause.
Unnskyld. Vil du hjelpe meg å vaske...
Hei, det ordner vi.
Vi må legge på rent.
Klar?
Da han døde hadde jeg ingen følelser igjen.
Det er jammen forståelig.
Nei. Jeg vet ikke hva som gikk av meg.
- Det var veldig skammelig. - Skammelig?
Det forstår jeg ikke.
Jeg ble våt.
Jeg vet du vil fremstille deg selv som nedrig, -
- og at du er overbevist om at du er verre enn alle andre.
Denne historien bygger ikke opp under det.
Det er veldig vanlig å reagere seksuelt i en krise.
Du syns kanskje det er skammelig, -
- men litteraturen kryr av verre eksempler.
- Du hører på musikk, ser jeg. - Ja.
Det er jeg veldig glad i. Skal jeg finne et bånd?
Nei, det står et i alt. Det vil jeg høre.
Det hører jeg mye på for tiden. Men opptaket er ikke fullstendig.
- Hva er det? - Bach. Fra "Den lille orgelboken".
"Ich ruf zu dir, Herr Jesu Christ."
Temaet var opprinnelig en salme, -
- men Bach omarrangerte og pyntet litt på den.
Han var polyfoniens mester, hvis du vet hva det er.
Nei, det vet jeg heller ikke.
Polyfoni stammer fra middelalderen. Det er et europeisk fenomen.
Det er kjennetegnet ved den tanken -
- at hver stemme er en egen melodi, -
- men sammen er de i harmoni.
Bachs forgjenger, Palestrina, skrev mange verk -
- for flere kor på samme tid. Han svelget i polyfoni.
Etter min mening fullendte Bach det melodiske uttrykket og harmonien.
Også iblandet en temmelig uforståelig tallmystikk, -
- sannsynligvis basert på Fibonacci-rekken.
Den som begynner med 0, og så kommer 1.
Du finner neste tall i rekken ved å legge sammen de to forrige tallene.
0+1 gir 1, og 1+1 gir 2 -
- og 2+1 gir 3, og 3+2 gir 5 -
- og 5+3 gir 8, og 8+5 gir 13.
Rekken er beslektet med Pythagoras' setning om det gylne snitt.
Man søkte en guddommelig metodikk i kunst og arkitektur.
Litt som at den Tritonus dere spilte i den lille klubben deres -
- skulle være et djevelintervall.
Summen av tallverdiene i Bachs navn er 14.
Det tallet fins ofte i verkene hans. Det fiffige med navnet Bach er -
- at tallverdien av de enkelte bokstavene alle er Fibonacci-tall.
Dette verket har tre stemmer. En basstemme.
Annenstemmen spilles med venstre hånd.
Førstestemmen spilles med høyre.
Den heter cantus firmus.
Sammen skaper de tre stemmene polyfonien.
Den gjengse oppfatningen av en nymfoman er at det er en -
- som ikke kan få nok, og som derfor har sex med mange partnere.
Det stemmer, men hvis jeg skal være helt ærlig -
- så oppfatter jeg det nettopp -
- som summen av alle de ulike seksuelle erfaringene.
Og på den måten har jeg bare en elsker.
KAPITTEL 5 DEN LILLE ORGELSKOLEN
Siden musikken har tre stemmer -
- skal jeg nøye meg med å fortelle om tre elskere.
Basstemmen er lett. Det er F.
F hadde en rød bil som han hadde kjøpt brukt.
Fordi jeg lå med syv-åtte menn hver kveld -
- gjaldt det å ha en stram tidsplan med presise avtaler.
F var en god mann.
Hvis han hadde tid kl. 22 -
- kom han alltid i 21-tiden og parkerte nede på gaten.
Jeg smilte alltid ved synet av ham.
Ofte forbarmet jeg meg over ham og ga ham kaffe -
- mens jeg gjorde meg ferdig med forrigemann.
Jeg vet ikke hvorfor jeg forteller om F, men han gjorde meg trygg.
Han visste akkurat hva jeg ville ha.
Jeg vil gå så langt som å si -
- at vi hadde en slags telepatisk sex.
Helt uten ord visste han hva jeg ville ha, -
- hvor han skulle ta på meg, og hva han skulle gjøre.
F's aller helligste mål var min orgasme.
Så svarte svanene med samme stemme.
Det ga ham privilegier som ingen av de andre fikk.
F var basstemmen.
Monoton, forutsigelig og ritualistisk. Uten tvil.
Men også det fundamentet som er så viktig, -
- selv om det i seg selv ikke betyr all verden.
G var helt annerledes.
Den eneste jeg måtte, og ville, vente på.
Når han endelig kom, og jeg lukket opp, -
- gikk han ikke inn med det samme. Akkurat som en katt.
Når døren går opp -
- ter den seg som om den har all verdens tid.
Men han var mer enn en katt.
Han var mer en jaguar eller en leopard.
Han beveget seg sånn også, og det tente jeg helt vilt på.
Han bestemte. Sånn var det bare.
Selv om jeg klarte å styre den krevende logistikken -
- å planlegge opp til ti seksuelle tilfredsstillelser daglig -
- mens jeg hadde en heldagsjobb, ble jeg stadig grepet av tristesse.
Når det var et avbrekk i mitt travle liv, gikk jeg tur.
De gjentatte turene ble et bilde på livet mitt.
Monotont og meningsløst.
Akkurat som et dyr i bur beveger seg.
I bunn og grunn venter vi alle på tillatelse til å dø.
Nei, nei, nei.
Det er helt urealistiske sammentreff i fortellingen om Jerôme.
Først ansetter han deg tilfeldigvis som assistent.
Så går du tur i skogen og finner masse bilder av ham, -
- og så er han der til og med.
Og som en gud trekker han deg opp gjennom skyene.
Vårherre bevares.
Jerôme hadde kranglet med sin kone.
I sinne hadde hun revet i stykker feriebildene deres.
Det tror jeg ikke på.
Får du mest ut av historien min -
- hvis du tror på den eller hvis du ikke tror på den?
Du har rett. Kanskje det er et poeng.
Den hemmelige ingrediensen i sex er kjærlighet.
Tredjestemmen. Den hemmelige ingrediensen.
Cantus firmus.
Fyll alle hullene mine.
Hva er det?
Jeg kjenner ikke noe.
SLUTT PÅ NYMPHOMANIAC VOL. I
FRA NYMPHOMANIAC VOL. II
Tekster: Tron Furu Scandinavian Text Service 2014